Tidligere...
Nå er det på tide å hevne seg på broren som gjorde deg urett.
- Eve! - Beklager ikke.
Den fjerde statsmakt reddet alt!
Kara Danvers er Supergirl.
Vennene dine har løyet til deg.
Bremsene!
- Hjelp! - Hjelp meg!
Takk, Supergirl! Når jeg blir stor, vil jeg bli som deg.
Du må bare kjempe for rettferdighet og alltid fortelle sannheten.
"Alltid fortelle sannheten". Den var god.
Miss Luthor, er alt i orden?
Hvorfor så formell?
Jeg trodde at vi var bestevenner, Kara.
- Vet du det? - At du har løyet i årevis?
Nei, Lena. Jeg...
Avslutt.
Virtuell virkelighet avsluttet.
- Får jeg spørre om noe, Mrs. Luthor? - Ja, Hope?
Disse simuleringene du har kjørt...
Beregningene mine viser at de kan gjøres i virkeligheten.
- Tilbyr du meg å drepe Supergirl? - Ja.
- Vil du at jeg skal ordne det? - Takk for tilbudet, Hope.
Du blir stadig mer intelligent og evnerik.
Og bidragene kommer uten ambisjon eller ego.
Det var derfor du bygget meg.
Jeg stoler på teknologien, ikke menneskene.
Folk styres av følelser. Sinne, sårhet og tristhet.
Det er jeg også skyldig i.
Så jeg bruker simuleringene til å skjære ut de følelsene.
Jeg vil ikke ta livet av Supergirl.
Hun skal bare føle den smerten hun har påført meg.
Og det gjør hun snart.
Å, unnskyld meg.
Jeg kom visst til rett tid.
Alle virker jo helt fjerne.
Sølvøynene tyder på at de er slatorianere, -
- en romvesenrase jeg fant under en etteforskning.
Etterforskningsevnene dine svikter deg, J'onn J'onzz.
Sølvøynene er fra Obsidian North.
- Jobber ikke du der, Kelly? - Det er min første dag i dag.
Det er linser som gir forbedret virkelighet.
De som ser på tomrommet over kassereren, -
- ser på en virtuell meny. Se her.
Med linsene på er man koblet til andre på sosiale plattformer.
- De får kontakt uten et ord. - Litt som du og meg.
Dere er så søte, men linsene skremmer meg.
Ring meg når man kan registrere seg for å stemme.
For det er snart valg, og velgerregistreringen funker ikke.
Folk følger ikke med på virkeligheten.
Det har skjedd bra ting siden artikkelen din -
- felte president Baker og avslørte Lex Luthor.
Og det er noen som skal få en Pulitzer i morgen, -
- fordi du bidro til det.
Anerkjennelse føles bra, men etter at Baker ble fjernet, -
- håpet jeg at flere ville kjempe for samfunnsendringer.
Men alle gjemmer seg bak dingser.
Teknologien gjør mye bra.
Jeg skal bruke Obsidians VR-teknologi på demens- og PTSD-pasienter.
Touché. Jobben din høres fantastisk ut.
Så bra at vi jobber i samme bygning. Big Belly Burger-lunsj!
Jeg må stikke. Jeg underviser unge i taji.
Så herlig, J'onn.
Jeg har klarhet og mål i livet.
Jeg kan ikke komme for sent. Jeg må stikke. Ha det.
Hvordan gikk det med Lena i går kveld?
Det uttrykket kjenner jeg. Sa du det ikke til henne?
Hunden måtte til veterinæren.
- Du har ingen hund, Kara. - Det var naboens hund.
- Gi deg. - Han trengte hjelp!
Fortell Lena at du er Supergirl. Du skulle bare vente én kveld.
Det har vært så mye.
Jeg dekker valget, og så er det hunden...
Og jeg har hjulpet deg med fangene fra DEO-leiren.
DEO og jeg setter pris på det.
Men du gjør en masse annet når det er én ting du må gjøre.
Jeg vet det.
Jeg har utsatt det så lenge. Og nå har jeg fått en pris -
- for at jeg jakter på sannheten, og så er jeg en løgner selv.
- Jeg er så fæl. - Nei, du er bare redd.
Jeg er så redd for at hun aldri kommer til å tilgi meg, Alex.
Hvem lyver til bestevennen sin så lenge?
Jeg har fortalt deg utallige ganger at du er den modigste jeg kjenner.
Så vær modig, og fortell henne det.
Du har rett. Jeg forteller henne det i lunsjen.
Fint. Jeg tror på deg.
- Hannibal Lecter. - Miranda Priestly.
Mener du det?
Like seriøs som Miranda Priestlys lepper.
Dere kan hjelpe meg med å bevise noe. Hvem er tidenes filmskurk?
- Hans Gruber. - Voldemort.
Imponerende lite til hjelp.
Du må bare godta at jeg har rett.
Den jordiske skikken med at kjæresten alltid har rett, er frustrerende.
Men jeg kan tilpasse meg.
- Klar for jobb, agent Dox? - Ved din side, direktør Danvers.
- Ha det, Brainy. - Ha det, Nia.
Ja vel... Greit. Da går vi.
Uansett om det er 500 eller 5000 ord, -
- er det viktigste vi kan gjøre, å skrive alt vi vet om kandidatene.
Sånn kan leserne ta en kunnskapsbasert beslutning.
Og graver dere dypt, kan dere også vinne en Pulitzer.
Hei.
- Kan jeg hjelpe deg med noe? - Ikke uten en lysmåler.
.Kontoret trenger solvindu-behandling -
- Hvem er du? - Så uhøflig.
- Andrea Rojas. Og du? - Kara Danvers.
Kara! Jeg er en stor fan av deg.
Så snilt av deg.
- Sa du Rojas? Som i Obsidian North? - Det er meg.
Jeg beklager, men heisen har nok sluppet deg av i feil etasje.
Obsidian er en etasje under oss.
Å, herregud. Lena sa vel ikke noe?
- Om hva da? - James Olsen! Så fint.
Jeg er din store beundrer.
Tror ikke at jeg ikke finner en plass til deg her.
- En plass til meg her? - Jeg har kjøpt CatCo.
Jeg har kjøpt hele bygningen, CatCo er det viktigste.
Jeg tar over som sjefredaktør.
Velkommen til Krypton-utstillingen.
Bare gå og ta en titt.
Mye av dette har vi fått av Supergirl og Supermann, -
- slik som kapselen Supermann kom hit i.
Er ikke det kult?
Greit. Hvem vil oppleve fantomsonen, -
- der tiden ikke går?
Greit, dere. Bli med meg.
Hei. Kom og bli med oss.
Hva driver du med?
Kara, endelig. Det er så lenge siden.
Er alt i orden på CatCo? James har ringt seks ganger.
Andrea Rojas dukket opp for en halvtimes tid siden -
- og sa at hun hadde kjøpt CatCo.
Hvorfor skulle hun gjøre det?
Jeg sa til James og Nia at det måtte være feil.
Det er ikke feil. Jeg solgte CatCo til Andrea.
Hun skulle ikke komme før vi to hadde spist lunsj i morgen.
Solgte du CatCo uten å fortelle oss noe?
Jeg kjøpte det bare fordi det var viktig for deg.
Og det har lagt bånd på kapital som jeg desperat trenger nå.
Andreas tilbud var for godt til å takke nei.
Det ante jeg ikke. Jeg forstår deg godt.
Andrea og jeg har vært venner siden skolen.
Hun er en dyktig kvinne.
Jeg hadde ikke solgt CatCo om hun ikke kunne gjøre en god jobb.
- Hvorfor sa du ikke noe? - Jeg var feig.
Jeg håper at du ikke føler at holdt deg for narr ved å ikke fortelle noe.
Du er bestevennen min, og du er som vanlig mer moralsk enn meg.
Jeg har aldri hevdet å være en helgen.
Lunsjen kommer snart. Kan ikke du fortelle meg litt?
- Hvordan har du hatt det? - Å, jeg...
Det er noe jeg vil snakke med deg om.
Kan du komme til museet, Kara?
Jeg er lei for det.
En viktig kilde til en artikkel vil treffe meg.
Han er umulig å få møtt. Beklager.
Vi ses på Pulitzer-festen i morgen.
Dette var jo nytt.
Hvor er asteroidene når man trenger dem?
Æsj.
- Kan jeg bidra? - La oss ta dinosauren.
J'onn! J'onn!
Jeg har aldri opplevd slikt.
T-rexen må ha lammet meg psykisk.
- Vet vi noe om den? - En hamskifter.
- Hvit marsboer? - Nei.
Dette romvesenet ville neppe bare dra på tur.
Kryptonere bruker antimaterie som drivstoff.
Det er søkt, men kan motoren brukes...
Til å lage en bombe?
Det ville kreve ferdigheter og ressurser, men det er mulig.
- Hvor ødeleggende? - Utsletter alt liv i tre solsystemer.
Men vi står overfor et mer alvorlig problem.
Supergirls kappe er ødelagt.
Å, ja. Jeg glemte helt at alt liv i tre solsystemer står i fare.
Vi har ikke tid til sarkasme, uansett hvor god den er.
Supergirls kappe er perfekt for superheltmanøvrer i høy fart.
Og når en farfarmniflatch -
- forfølger deg gjennom takron-galtos, -
- vil du lengte til tiden da kappen lot deg ta en skarp høyresving.
Jeg skal reparere kappen.
Så glemmer vi at denne katastrofen fant sted.
Vi finner de som står bak.
Faren min driver Obsidian i Buenos Aires.
Han konkurrerer med onkel Elon om kolonisering av rommet.
- Musk? - Ja. Og det hjelper meg.
For pappa ga hele virtuell virkelighet-segmentet til meg.
Dette er VR-gymmen der kundene kan klatre opp El Capitan -
- fra kontoret vårt.
Eller så kan de ta noen slappe situps på Sao Paulo-stranden -
- mens de ser på Instagram på telefonen.
Her er den medisinske fløyen.
Jeg er så glad for denne muligheten.
Det burde du være. Dette er en spesiell tid.
Jeg vil ha Obsidian-teknologi i alle hjem innen et år.
- Nå møtes mine sfærer. - Lena!
- Du har et øye for personale. - Jeg jobber bare med de beste.
- Liker du kontaktlinsene du fikk? - Kan vi prate litt alene?
- Vi hadde en avtale. - Ja.
CatCo Worldwide Media for 1,3 milliarder dollar.
Litt mer enn det var verdt, men jeg er svak for en venn i nød.
Salget skulle holdes hemmelig til i morgen.
Men du er oppe og måler gardiner.
Beklager om jeg har terget deg.
Noen timer var da ikke så viktig.
Hør her. Jeg vil at vi skal starte på god fot.
- CatCo er ikke alt vi kan tilby. - Enig.
Skal vi ha et forhold, -
- og jeg ber deg holde noe hemmelig, så forventer jeg at du gjør det.
- Alt jeg gjør, har sin hensikt. - Jeg skjønner.
Ikke flere overraskelser.
Og saken du lovte meg?
Den som vil få alle til å se på CatCos hjemmeside?
Så lenge du toet hendene for den?
Du får den klokken ni i morgen kveld.
Jeg holder det jeg lover.
Se på dette rommet, da!
Det flyter over av talent.
De dyktigste journalistene.
Og i morgen kommer William Dey.
- Fra The Times of London? - Ja.
For selv om vi har gode folk, -
- kan vi alltid bli større og alltid bli sterkere.
Vi kan alltid bli bedre.
Sammen skal vi skape en nyhetskanal i verdensklasse -
- som skaper forbrukerengasjement på tvers av plattformer.
- Unnskyld, men forbruker... - Engasjement.
Øyne, inntekter.
Vi skal ta deres geniale arbeid og bryne det til det er livsfarlig.
Og vi skal tjene på det.
Vi lar ikke inntjening styre redaksjonelle avgjørelser her.
Da syns det.
Du har styrt skuta. Hvor mange abonnenter har dere?
- Tallet har gått ned. - Hvem ønsker vel det?!
Da Miss Danvers vant en Pulitzer, stupte lesertallene.
Det gir et inntrykk av at avisen er pedantisk.
Den er tung og kjedelig, som lekser.
- Det er galskap. - Nei, Kara.
Det som er galskap, er en merkevare som får folk til å klikke se vekk.
- Nyheter handler ikke om klikk. - Alt handler om klikk.
Fra Fortune 500-firmaer til en mor som poster bilder fra barnebursdag.
I dag måler man verdi i antall klikk.
CatCo må snu seg rundt for å overleve.
Oppmerksomheten har stupt sammen med inntjeningen.
Leserne vil ha nyheter som er lette å lese og fordøye.
Men jeg er ganske sikker på at jeg prater for alle her -
- når jeg sier at hvis du vil trykke sånt innhold, så slutter vi.
Dette har vi aldri godtatt.
Jo, det er det bokstavelig talt.
Dere jobber på en splitter ny treårskontrakt.
Vil dere ikke hjelpe CataCo, -
- må dere mer enn gjerne hoppe av nå, -
- så håndhever jeg den konkurransebegrensende klausulen.
Jeg vil slippe å se talent forsvinner fra hele bransjen.
Har dere ikke tro på dette, så si ifra til meg.
Det var det! Skål for framtiden!
Kara. Vi har funnet Supermanns kapsel.
Du hadde rett, Brainy. Kappen har elendig aerodynamikk.
Jeg vipper over mot høyre.
Jeg er dypt engasjert i å finne en løsning.
Det er det minste av problemene.
DEO oppdaget et sterkt signal, og det er ikke en bombe.
En hjemmelagd fantomsone-projektor.
Den som har bygget den, har stjålet bevoktede materialer -
- fra våpenfabrikker og offentlige etater.
- Men ikke fra oss. - Antimaterie-motoren avslørte det.
De bygget en fantomsone-projektor, skrudde den på og lot den stå?
De ville at vi skulle finne den. Spørsmålet er hvorfor.
Felle!
Man kan ikke gjemme seg for Midnatt, de massenes drapsmann.
Jeg er Kara Zor-El.
Min mor fengslet mange i fantomsonen. Så du er nok ute etter meg.
Men ikke la det gå ut over planeten vår.
Moren din fengslet henne ikke...
- Det gjorde jeg. - J'onn J'onzz.
Det er energihull. De ødelegger alt de er i kontakt med.
- Kan du fase deg gjennom dem? - Kanskje.
Projektoren, Supergirl!
- Hun er borte. - Hun kommer tilbake.
Ingen vet hvem Midnatt er eller hvor hun er fra.
Hun dukket opp på Mars og kjempet med hvite marsboere.
- Men hvorfor? - Døden driver henne.
De hvite marsboerne lot henne få folket mitt.
- Hvordan nedkjempet du henne? - Jeg husker ikke.
Du er preget av det psykiske traumet ennå.
- Det påvirker minnet. - Det føles personlig.
Manchester Black angrep meg i et helt år.
Så jeg kan overleve dette også.
Vi må likevel finne Midnatt.
En slik kamp må ta krevd alle kreftene hennes.
Vi har et døgn på oss før hun angriper igjen.
Jeg prøver å finne henne mens hun er svak.
Kan du ta min skikkelse og ta imot prisen, J'onn?
Det ville ha vært morsomt.
Nei, Kara. Du skal ta imot prisen. Og vi skal være der og se på.
Vi finner Midnatt og konfronterer henne som alt annet: sammen.
Det er hyggelig å ha deg på kontoret mitt.
Jeg er usikker på om jeg har noe kontor.
Ja. Jeg traff Kara i heisen.
Jeg kunne ikke bli med i korstoget mot min nye sjef på min første dag.
Jeg støtter det dere bestemmer dere for.
Men stort sett abstrakt.
Jeg er stolt av firmaet vi har bygget.
Det en sterk nyhetskanal som faktisk forandrer folks liv.
Jeg kjenner ikke igjen den visjonen Andrea har for CatCo.
Jeg kan ikke være med på leken.
- Så la være. - Hva mener du?
Du er ikke bare journalist.
Du hjalp folk lenge før pappa ga deg et kamera.
Jeg vet at du tror at du må kjempe deg gjennom alt.
Men for en gangs skyld kan du ta et skritt tilbake og spørre deg selv:
Hva vil James Olsen?
- Ville du treffe meg? - Du kjenner visst til William Dey.
Ja, av rykte. Jeg er en stor beundrer av arbeidet ditt.
Avsløringen om ekspropriasjon i Hart-el-pool var strålende.
Det heter Hart-Lee-pool.
Ja, solvinduer er virkelig svaret.
Jeg ba William se på artiklene James sa at kunne publiseres.
Saken din om guvernørens vannavgift var svært godt undersøkt.
Jeg ba William skrive den om.
Du skjulte poenget i fjerde avsnitt. Du brukte unødvendige fakta.
Det var for mye detaljer.
Den artikkelen presenterte alle sider ved den saken.
Kutter man fakta, fremmer man bestemte holdninger.
Sånn er det i alle saker.
Jeg trodde at du var enig med meg. Du skriver omfattende og grundig.
Jeg skrev saker slik som Times ville ha dem.
Jeg gjorde det samme for Le Monde, og for The Mail skrev jeg tabloid.
Hvis du sliter med stilen jeg vil ha, kan William skrive om sakene.
Så lenge jeg blir navngitt.
Du kan ikke gjøre en nyhetsavis om til et klikkbasert tabloidformat.
Det kan jeg faktisk.
Og slutter jeg, får jeg ikke jobbe noe sted.
Og jeg gir deg ikke sparken.
Jeg år ingen steder, så venn deg til at jeg skriver om det jeg vil -
- sånn som jeg vil.
Jeg skal korte ned fordi jeg er fleksibel.
Men jeg skal stå imot deg i hver eneste artikkel -
- for å fortelle den slik den skal.
Jeg godtar ikke omskriving og lar meg ikke presse til stillhet.
Jeg vil ikke presse deg til stillhet. Så fint at vi fant ut av det.
Funker for meg.
Fint.
Og så skjelte jeg ut Andrea!
Jeg fortalte hva jeg mener om CatCo-visjonen hennes.
Jeg fortalte hva jeg ikke godtok, foran den nye fyren.
Så bra for deg.
Jeg forsvarer meg overfor sjefen, -
- men skal jeg fortelle Lena sannheten, stivner jeg helt.
- Hvorfor kan jeg ikke det? - Jeg har vært streng.
Men dette er din kveld.
Så jeg gir deg tillatelse til å kose deg uten dårlig samvittighet.
Bekymre deg for Lena en annen gang.
- Smil. - Hei.
- Hei. Gratulerer, Kara. - Takk.
- Kan jeg får danse med søsteren din? - Hun elsker å danse.
Jeg er elendig.
Kara! Jeg har en gave til deg... for å feire begivenheten.
Så snilt av deg, Brainy! Det trengte du da ikke å gjøre.
Se.
- En mikroskopisk bevegelsesaktivator. - Glemte du den?
Den er så liten at man ikke ser den.
Men ikke la deg lure. Innretningen inneholder en masse.
Det vil si den nye drakten din.
Jeg trodde at du bare fikset kappen.
Gir du kunstneren et lerret...
- Hvis jeg får lov... - Kan jeg...
Pass på neste gang du tar av deg brillene på offentlig sted, -
- for neste gang du river dem av, materialiserer drakten din seg.
Og forsvinner når det trengs.
Hva gjør du her, Lena?
Det skulle være en overraskelse. Det er jeg som skal introdusere deg.
Jeg får fortelle hvor fantastisk du er.
Nei, Lena. Det får du ikke gjøre. Jeg fortjener det ikke.
Jeg vet bedre enn noen hvor mye du fortjener det.
Du risikerte livet for å avsløre Lex.
Jeg er Supergirl!
Jeg har alltid vært Supergirl.
Jeg burde ha fortalt det for lenge siden.
Men jeg fant på unnskyldninger, for du har blitt såret sånn før.
Jeg sa til meg selv at jeg beskyttet deg.
Og så en dag var du så sint på Supergirl...
...men du var glad i Kara.
Jeg tenkte bare på at hvis jeg bare kunne være Kara...
...kunne jeg beholde deg som venn.
Jeg var egoistisk og redd. Og jeg ville ikke miste deg.
Så jeg fortsatte skuespillet.
Jeg sluttet aldri.
Og når jeg skjulte det, beskyttet jeg deg ikke, -
- jeg såret deg, som alle andre. Og jeg er så lei for det.
Jeg er så lei for det.
Si noe, vær så snill.
Du skal på om to minutter.
Lena...
Ms. Luthor, klokken er nesten ni.
Skal jeg laste opp filene til CatCo-serverne?
Ms. Luthor?
Verden er full av løgnere.
Folk som skjuler ting for oss.
Folk som manipulerer og styrer oss.
Jeg har verdens beste løgnere i familien.
Men i livet mitt -
- var det en som alltid minnet om at sannheten var bedre.
Det er hun vi er her for å hedre i kveld: Kara Danvers.
Sannheten er ikke lett, og ikke for de svake.
Men Kara har jaktet på den ustanselig fra sin første dag.
Fordi hun er så god til det, får hun det til å se lett ut.
Jeg glemmer iblant at hun er som oss.
Å skape en vei til sannheten er ikke en lek.
Det er som å bestige et fjell.
Det er strevsomt og smertefullt. Og Kara kan også mistet taket.
Men hun reiser seg alltid og oppnår det hun skal.
Og vi blir bedre av det.
Så takk for at du minner om at sannheten er viktig...
...selv når den ikke er lett å godta.
Agent Dox, vi har en oppdatering.
- Lena, jeg... - Du vil alltid være min beste venn.
Jeg fikk et varsel fra DEO.
Midnatt er i vigør og ute på tokt.
- Hvor er hun? - Her.
J'onn, før henne vekk fra de sivile. Vi følger etter.
Det er vel signalet ditt, Supergirl.
Bukser!
Hvordan skifter dere så fort?
Det var ikke bra.
- Hva gjør hun? - Hun lager et svart hull.
Brainy! Solstorm! Kan jeg stanse den?
Kjernen har tyngdekraft.
Vi må inn i tomrommet for å gjøre det. J'onn?
J'onn!
Det blir tøffe tak.
Nei, nei. Du kan ikke redde J'onn og ødelegge tomrommet. Oddsene...
Vi kan ikke la dårlige odds hindre oss i å gjøre det vi vet er rett.
Nei, Supergirl! Begge burde ikke dø her!
Det gjør vi ikke!
Ser du? Lett som bare det.
Og serveren er ikke nede?
Fordi jeg ventet på en fil som ikke kom.
Så sjekk den igjen!
- Jeg trodde at du var IT-ekspert. - Der har vi deg.
Du var på festen da hullet åpnet seg. Hvor er bildene?
Dardine hadde Extension 506. Jeg har ingenting.
Jeg kan forklare deg hvorfor, -
- men du liker å holde det kort, så jeg sier opp.
Er du sikker?
Du får aldri jobbe som journalist igjen.
Det er del av eventyret.
Du må avgjøre noe en gang for alle, Kelly.
Hvem er tidenes filmskurk?
Det er jo lett. Hans Gruber.
Å, hjertet mitt.
Det var det jeg sa.
- Ha det. - Ses i morgen.
Vi må snakke om... dette.
Vi har vært noe som ligner på kjærester i nesten en måned.
- Nesten. - Og...
Men vi kommer aldri lenger enn et håndtrykk.
Jeg må vite hva du er trygg på.
For jeg får på følelsen av at du ikke har gjort dette før.
Og det er helt greit. Jeg forstår det.
Trodde du at...
- Er du...? - Nei.
Jeg har mye romantisk erfaring.
- Ganske mye, faktisk. - Å, ja vel.
Men sannheten er...
...at du er den første jeg noensinne har elsket.
Vet du hvorfor Miranda Priestly er så skremmende?
Fordi hun er kald og ikke bryr seg.
Hun sviker de hun bryr seg mest om.
Og i Lex Luthors leir var det nøyaktig det jeg gjorde mot deg.
- Mener du det? - Jeg elsker det, men såret deg.
Jeg har holdt avstand fordi jeg lurer på -
- hvordan jeg kan senke garden for deg igjen.
Querl, jeg kjenner deg.
Han som forlot meg, var ikke deg.
Du er omtenksom, omsorgsfull og snill.
Jeg vil være den som du senker garden med.
Jeg vil at du skal kunne være deg selv med meg.
- Vil du også det? - Mer enn noe annet.
Så kyss meg.
Har du gått deg vill?
Nei, J'onn J'onzz. Jeg er der jeg skal være.
Det var du som slapp Midnatt fri. Hva vil du meg?
Jeg vil straffe deg.
Du nedkjempet Midnatt. Men du skal få det du fortjener!
Hvem er du?
Ikke lat som om du ikke kjenner meg igjen, bror.
Jeg har ingen bror!
Løgn! Du og far er ondere enn selv jeg visste.
Men rettferdigheten skal seire. Jeg skal gjøre det du gjorde mot meg.
Sier du at du er broren min? Så bevis det.
Jeg kan knapt få sagt hvor viktig det var for meg at du var her -
- og at du vil snakke med meg overhodet.
Takk for at du fortalte meg sannheten.
Men Kara, det kan ikke være sånn som det var før.
Du er nødt til å fortelle meg alt.
Det skal jeg. Det er derfor jeg er her.
Du vet alt nå.
Og hvis du trenger meg, trenger du bare å ringe.
Filen var klar. Hvorfor sendte du den ikke og avslørte Supergirl?
Tilga du Kara Danvers?
Hun svek meg. Hun knuste hjertet mitt.
Jeg kan aldri tilgi henne.
- Da forstår jeg ikke. - Du er jo ingen Luthor.
Vi er skorpioner. Blir vi sveket, stikker vi.
Men jeg har et kall. Jeg skal fikse menneskeheten.
Nå som Supergirl har avslørt seg, har jeg en mulighet.
Jeg kan bruke henne til å nå mine mål.
Det er enklere om hun tror at det fins en tillit.
Last inn simuleringen.
Ja, Ms. Luthor.
God natt.
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com